Александър Галич
Призори

Превод от руски: Виктор Самуилов, —

chitanka.info

А призори, щом задремят

мераци, печал и завист

и гостите се съвземат,

отпили водица с лед,

ще промълви стопанката:

— Да чуем ли оня запис?

И в чуждия дом ще влезне

гласът ми със глух фалцет.

Парченцата лед със крехък

звън ще се пораздвижат,

ръката върху покривката

ще вае неясен танц

и пак ще дрънчи китара,

и лентата ще се ниже,

и облаци ще запъплят

отново към Абакан…

И някакъв гост ще вметне:

— Смразяващ е този хумор

и как ли я мисли авторът,

да му се чуди човек!

— Ех, вие, Иван Петрович —

стопанката ще продума, —

не могат да сплашат автора:

починал е преди век…

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.